Publisher: Az immunterápia modern hatóanyagainak, mint az immunellenõrzési 
pontokon ható PD-1- (nivolumab, pembrolizumab) és PD-L1- (atezolizumab, 
avelumab, durvalumab) blokkolóknak a megjelenésével új lehetõségek nyíltak a 
lokálisan elõrehaladott és áttétes uroteliális tumoros betegek kezelésében. A 
napjainkig publikált eredmények alapján hatékony terápiás opciót jelentenek 
platinakezelés utáni progresszió esetén másod- és többed-, valamint ciszplatinra 
alkalmatlan betegeknél elsõ vonalban is. A betegek túlélésének és a tumorválasz 
idõtartamának eredményei igen biztatóak, hatékonyabbnak látszanak az adott 
stádiumokban eddig alkalmazott kemoterápiás szerek publikált adatainál. 
Toxicitási profiljuk általánosságban ugyancsak kedvezõbbnek tûnik. Az 
immunrendszeri eredetû mellékhatások elõfordulása ritka, azok felismerése és 
menedzselése felkészültséget és multidiszciplináris gondolkodást igényel. A 
folyamatban levõ vizsgálatok értékelik az új szerek más hatáspontú (pl. 
CTLA-4-gátló ipilimumab, tremelimumab vagy kemoterápiás) készítményekkel történõ 
kombinációs eredményeit, valamint prediktív biomarkerek azonosítását a 
hatékonyság további fokozása céljából. Összefoglalónkban az immunterápiás 
hatóanyagok eddig publikált adatait foglaltuk össze uroteliális daganatok 
kezelésében, valamint rövid áttekintést adunk a folyamatban levõ klinikai 
vizsgálatokról.